I Australien, når en aboriginerdreng er 16 år, sendes han ud i vildmarken.
I flere måneder skal han leve af den, sove i den. Spise dens frugt og kød.
Og overleve. Selv om det indebærer at slå sine medmennesker ihjel.
Aboriginerne kalder dette WALKABOUT.
Dette er fortællingen om en Walkabout.
Gør Deres indsatser, mine damer og herrer... !
KÆNGURUKØD
Ortolanspurven er meget sjælden.
Når de skal opfedes, placeres de i mørke papkartoner-
-og korn trykkes ind i et hul gennem hvilket en lampe lyser.
Fuglen pikker desperat kornene i sig for at komme ud i lyset-
-som den fejlagtigt tror er solen. Dette står på i flere uger.
Når den har spist sig så mæt, at den hverken kan stå eller se...
... druknes den i cognac. For feinsch- meckere er det en stor delikatesse.
- Bliv der. Rør dig ikke! - Svøm hen til mig.
- Lidt til... - Hjælp... !
- Nu er der ikke langt igen. - Se, far!
Et fåtal af dem er tilgængelige i velassorterede butikker...
Giv mig radioen.
Man må kunne adskille en fiskekniv og en kødkniv, fiske- og kødgaffel.
Hvis fiskekniv og fiskegaffel mangler, så brug de mindre bestik.
Den her er rød. Og denne er gul.
- Den her er brun. - Ikke tale med mad i munden...
Den her er grøn. Den her er hvid.
Her er en rød til... !
Nu stansede du igen. - Kom tilbage!
Det er helt i orden.
Løb ikke for langt væk!
Nu spiser vi.
Bang! Du er død!
Jeg har det varmt!
Hjulet gik af... !
Far, hjulet gik af.
Hjulet gik af... !
- Kylling eller skinke? - Begge dele... !
Nu er det parat!
Hurtigt - duk!
Du er død!
Det er uretfærdigt! Du skal jo holde med mig... !
Hvad laver I?! Kom her!
Tag også ham med. Det er ved at blive sent.
Jeg skal af sted nu!
Vi skal skynde os! Kom nu frem... !
Vi skal køre nu... ! Jeg skal køre nu.
Vi skal skynde os. Vi skal...
Kom så frem!
Bliv her.
- Hvad skete der? - Han sagde, vi skulle fortsætte.
Han sagde jo, at jeg ikke måtte løbe for langt væk!
Han indhenter os senere.
- Ved du, hvor vi skal hen? - Selvfølgelig.
Denne vej.
- Det er ved at blive mørkt, ikke? - Giv mig den der.
- Er du ikke træt? - Lidt.
- Skal vi blive her hele natten? - Ja, hvis du vil.
- Gerne! Men vi har ingen tæpper. - Jeg er ikke så træt endnu.
- Hvor skal du hen? - Ud i vildmarken!
Et firben! Hvad kigger du på?
- Jeg leder efter lys. - Hvorfor? Her er da ikke noget.
Du er nødt til at sove nu. Du skal tidligt op i morgen.
Jeg vil sove her.
- Skal vi skiftes til at holde vagt? - Nej.
Vi har ikke noget vand, vel?
Der er masser af saftevand. Du får noget i morgen.
Skete der noget?
- Hvad laver du? - Ingenting.
Det var da sjovt i aftes. Synes du ikke? Jeg havde en drøm.
Jeg ved det. Du sov så uroligt.
Vi taber alting. Ammunitionen falder ud.
Min jakke har været i stykker.
Det gør ikke noget. Kom...
- Du siger vel ikke noget til far? - Nej.
- Hvad er der her oppe? - Her oppe fra kan vi se, hvor vi er.
- Hvor er vi så nu? - Vi må klatre der op.
- Men du sagde jo... - Så ved vi, hvor vi er.
- Den, der kommer først, vinder! - Jeg har ondt i benene... !
Der er havet! Havet... !
- Det er da havet? - Måske.
- Hvilket hav er det? Hvad hedder det? - Det ved jeg faktisk ikke.
Under jordskorpen findes en belægning af jern og magnesium...
Du må have tabt den, da vi klatrede op for at se, hvor vi var.
- Jeg sagde jo, at den faldt ud. - Er du sikker på...
- ... at du ikke har den i tasken? - Ja!
Udsigterne for verden er, at menneskeslægten en dag forsvinder.
- Den er der ikke... ! - Jeg har lavet et hul.
Se! Drik lidt.
Gem lidt til mig.
At mennesket skulle have været på denne jord i titusinde år...
- Jeg lyttede jo! - Batterierne må ikke løbe tør.
- De rækker i 400 timer, sagde far. - Er du sulten?
Ikke endnu.
- Vi burde spise lidt salt. - Hvorfor?
Onkel Ted sagde, at da de var soldater i ørkenen-
skulle de altid spise salt.
Det smager ikke af salt.
- Hvad laver du? - Vi når ikke hjem til i aften!
- Jeg har fået nok... ! - Nej. Kom nu!
Ved du hvad? Du løber op over sandbankerne, så øver jeg min stemme.
- Vil du have noget at drikke? - Nej! Jeg sveder ikke nu.
Kom tilbage!
Jeg kan ikke komme derned. Det er uretfærdigt!
Lad ham komme herhen...
Jeg går ikke tilbage! Vi må fortsætte.
Vær nu sød... !
Jeg går nu!
Vær nu sød... Prøv... ! Der kan ikke være så langt.
Det er dumt at give op nu. Det er ved at blive sent. Vi må gå nu!
Vi må skynde os!
Jeg bærer dig lidt.
- Du er vågen. - Hvad?
Hvis du er vågen, så prøv at gå.
Du skulle prøve at hjælpe mig. Jeg er også træt.
- Se! Hvad er det der? - Hvad?
Det der... !
Du sagde, du var for træt til at gå.
Det er lækkert.
- Det er i orden. Fuglene æder det. - Det smager som kød.
I dag er der Våbenstilstandsdag. Kl. 12 holdes tre minutters stilhed-
-og derefter en mindegudstjeneste. Nu til kaptajn Peel og Duffy-
-samt øvrige agenter, i et nyt afsnit af Fjenden.
Får man en stor, tyk og rød næse, når man drikker?
- Hvorfor det? - Jeg tænkte bare på det.
Er det derfor, fars næse er helt prikket?
Det ved jeg ikke.
Jeg har en flue uden vinger i min kasket!
- Blev vores bil sprængt i luften? - Du må passe godt på jakken.
Folk skal jo ikke tro, at vi er vagabonder.
Hvilke folk?!
Rev far sit tøj i stykker? Derfor sendte han os måske af sted.
- Og du har et hul i lommen. - Hvornår skal vi fortsætte?
- Hvorhen? - Hjem.
Om et par dage.
Det er problemet med alle tv-serier. Man ved, at helten klarer sig.
Sådan er det med Batman. Og i Helgenen ved man altid-
- at han vinder alle slagsmål. Det er problemet med alle tv-serier.
Selv Snurre Snup vinder altid. Hvis vi var helte-
ville vi helt sikkert vinde!
- Er vi helte? - Det ved jeg ikke. Jeg håber det.
Det gør jeg også.
Vi er faret vild, ikke?
Nej, naturligvis ikke.
Gør ikke sådan. Du ødelægger dine fine sko.
Hvad skete der?
- Fuglene spiste det hele. - De kan ikke have drukket alt vandet.
- Er der noget i flasken? - Nej.
Hvorfor fyldte du den ikke?
Vi skulle have plukket noget frugt.
Hvilken vej skal vi i dag?
Vi finder forhåbentlig meget sand. Jeg vil ikke klatre over bankerne.
Jeg får så ondt i benene af det.
Det spiller nok ingen rolle, i hvilken retning vi går.
Vi bliver her.
Vandet kommer måske tilbage.
Hvorfra?
Du skal ikke gå rundt i solen. Det er ikke sundt.
Far... !
Hej!
Vandet er ikke godt. Vandet kommer og går.
Jeg skulle ikke vente her.
Jeg har lige fanget den.
Hvor er jeres folk? Jeg er ude på min walkabout.
Nu må jeg gå.
- Jeg vil have noget at drikke! - Hvor er de andre?
Stop ham - han går!
Vi er englændere!
Forstår du det? Dette er Australien. Hvor ligger Adelaide?
- Sig, at vi vil have vand! - Hvorfor råber I?
Vand. Drikke. Vi vil have vand at drikke.
Du må forstå det. Det forstår alle mennesker vel.
Vi vil drikke. Jeg kan ikke sige det tydeligere.
Vand. Drikke. Vandhullet er tørret ud.
Hvor er der vand?
Vand!
Vand, vand... !
Drik alt vandet. Vi må ikke lade vandet gå til spilde.
Se!
Hvad er værdien af X? 4 minus 3, X minus 4...
7 x 4 er 28, 8 x 4 er 32... ! Jeg kan lægge 84+84 sammen.
Det gjorde jeg i går!
Dejlig lyd. Man må kunne lave en sang af den... !
Dette er en af mine soldater.
Tag skjorten på.
- Han har ingen skjorte på. - Han har ingen.
Han kan få min!
Den er for lille til ham.
- Det her er en soldat. - Giv ham en.
Vær ikke ond. Han vil nok lege. Han har aldrig haft sit eget legetøj.
Maden er snart klar. Du burde bære drengens taske, så kan han lege.
Jeg vil ride på dine skuldre!
Det er din egen skyld! Vi steger dig i ler og spiser dig til middag... !
Sæt mig ned!
Jeg kommer ikke ned!
Nu kommer jeg ned!
Hop ned... !
Walldos Bilhandel, nær sygehuset. Hvis du vil sælge din bil...
... hjælper Walldos Bilhandel dig med at få gode penge for den!
Godnat.
Har du ondt?
Du har en meget blød hud.
Jeg har det godt igen i morgen. Jeg fik lidt ondt, da jeg...
- Åh, nej! - Nej, sæt dig ned.
Du har ondt i benene.
Han sover.
Vi må køre nu. Kom frem!
Tag også ham med dig... !
- Du skulle beholde tøjet på! - Vil du have lidt?
- På dine ben. - Nej.
- Jeg kan lære dig karate! - Der er vand dernede.
"Jeg må gå hjem fra arbejde", sagde drengen.
Han boede sammen med sin mor i et hus højt oppe på bjerget.
Hun havde aldrig snakket med ham. Han troede, at hun var stum-
- og at hun også var blind. Men hver aften, når han kom hjem-
- sad hun i vinduet og snakkede! Så snart hun hørte nøglen i låsen-
- holdt hun op med at snakke. Når han kom ind, sagde hun ikke et ord.
En aften ville han lytte til, hvad hun sagde. Han satte stigen...
- Nej. Han gik til bagsiden. - Ja. Han hentede stigen...
-... og satte den... -Han bar den.
Han bar stigen til forsiden og satte den mod vinduet.
- Du sagde ikke, hun sad deroppe. - Jo, jeg gjorde... !
Hvorfor fortæller du? Han forstår dig ikke... Ved ikke, hvad en stige er.
- Vi er nok de første hvide, han ser. - Den var stor og tung...
... men han fik dem op mod huset. Så klatrede han op til vinduet.
Men han hørte ikke et eneste ord. Hun var bag ruden-
- og hendes blinde øje stirrede på ham. Munden bevægede sig.
Men han hørte ingenting, for hun snakkede stille med sig selv.
Han satte øret mod glasset, men hørte ingenting. Han ville gå ned-
- men vindueskarmen var smal, og han kom til at skubbe stigen ned!
Bræk det ikke... ! Jeg skal snart bruge det.
Han sad fast. Der var for højt at hoppe ned, og han kunne ikke...
... kalde på sin mor, for så ville hun opdage, at han havde spioneret.
Det blev mørkt, og eftersom det var trangt, blev han stiv i benene.
Der kom folk forbi, men moderen kunne høre, hvis han kaldte på dem.
Der sad et nedløbsrør på muren. "Hvis jeg er heldig at få fat i det" -
- " så kan jeg klatre ned. " Han prøvede at få fat i nedløbsrøret-
- men så gled han og faldt ned og brækkede halsen.
Jeg sagde jo, at han ikke forstår det.
Hans mor sad stadig og snakkede med sig selv. Hun blev bekymret-
- da han ikke kom hjem fra arbejde og spiste. Så sagde hun...
Nej. Hun sagde ingenting. Hun rejste sig op.
- Og famlede sig nedenunder... - Et fly til!
- Forstod han, da jeg tegnede huset? - Det der ligner ikke et hus!
Du kan ikke tegne!
En Diplodocus i rummet, eller en Pterodactyl under havet.
- Han vil nok tage os med til månen. - Bare vi havde en rigtig blyant.
Djævelen kom hertil i en drøm.
Hvorfor sagde du, at vi var de første hvide, han havde set?
Jeg troede, du havde mange farve- blyanter og penne i tasken. Se efter.
Han vil sikkert tage os med til Mars.
Nej, vi finder den ikke, Hild. Ballonerne forsvinder bare.
- Nej, det går ikke. - 2-0-1. De koster mange penge.
- Jeg vil ikke miste dyre ting. - Jeg forstår.
Jeg må vel vende tilbage til mit legetøj.
Så går jeg.
Hild, vil du have en smøg?
- Værsgo. - Nej, nej...
- Jeg skylder dig tre pakker. - Det går nok.
Jeg prøver at holde op.
Hallo! Stop... !
De er så dyre... !
Der er så koldt i vandet.
Sæt mig ned.
Hvordan går det?
Hvordan har du det? Har du problemer med at høre?
Det må du selv om...
Kom nu - fart på!
Fjern den tingest, for fanden! Jeg advarer dig!
Vi maler dine babser med det her!
Herligt... !
Forsigtig! De der er kostbare.
Vi venter med det der i ti minutter. Vi har meget, der skal laves.
- Lukkede du døren? - Børnene...
- Vinduerne er jo åbne. - Jeg har lyst.
Se, hvad jeg fandt!
Herovre... !
- Det må være en vejrballon. - Den sorte her er større...
- ... og den tikker! - Hvor mon den kommer fra?
Der er måske nogen, der lytter til den.
- Kan den gøre mig noget? - Nej. Hvor længe varer det?
Spørg ham, hvor længe det varer, før vi kommer af sted.
Spørg ham, hvor længe det varer.
Så spørg dog!
Vi er der i dag!
Her er hullet, hvor man går ind og ud. Man åbner her - og lukker så.
Dem, der byggede huset, er her ikke mere.
Synes I om det? Det her er vores hus nu. Drengen vil få det godt.
Du er en god mor for ham.
Det hul kan man se igennem.
Jeg vil elske dig som en djinang-kvinde.
Vi skal have flere børn. Små drenge... og piger.
Du får det godt her. Er du træt? Vi har gået langt.
Men nu går vi ikke videre. Vi skal blive her. I mange, mange år.
Der er en masse vand derude, som kommer op af jorden!
- Det er en kilde. - Kom ind her!
- Ild? - Ja, jeg skal tænde op!
Jeg dræbte den her til jer.
Nu skal vi have fest... ! Hent lidt brænde til mig.
- Ild! Jeg henter brænde. - Godt.
- Hvad laver du? - Ingenting!
Denne forudbestemmelse eller frivillighed... Vi ved nu, det er...
Vand... vand.
- Vand. - "Vand".
Ja. Vand.
- Kom! Jeg vil vise dig noget. - Det var det eneste, jeg kunne finde!
Hvor skal vi hen?!
- En vej! - Kom... !
- Det er en rigtig vej. - Hurtigt!
Hvor fører den hen? Nu taberjeg mine pinde!
- Jeg kan godt lide de her. - Du må samle mange sammen.
Godt.
Hej!
Jeg fik da mange, ikke? Der er mange flere derude.
- Hvor har du været? - Jeg har samlet de her.
Han sagde, hvor de var. Jeg fik da mange, ikke? De er mine bedste.
Hvor skal du hen? Bliv her.
Her... ! Jeg har rigtig mange.
Hvorfor siger han ikke noget?
Hvorfor danser han?
Det ved jeg ikke.
Han er måske glad. Fordi vi endelig nåede hertil.
Hvor skal du hen nu?
- Er du ikke sulten nu? - Lad ham være i fred.
Du har ikke lavet kødet endnu.
Radioen virker ikke.
- Batterierne er løbet tør. - De rækker til 400 timer, sagde far.
Hvor længe er det? Sikkert meget længere, end vi har været ude.
Vi behøver den ikke ret meget længere.
Læg den fra dig og gå i seng. Jeg vil af sted tidligt i morgen.
- Jeg tror, han vil blive her. - Hvorfor dog?
Han vil nok blive her nogen tid. Der er mange af den slags planter derude.
Jeg har bestemt, at vi selv tager af sted i morgen.
- Hvorfor? - Fordi det er bedst sådan.
Hvis han vil gøre noget, eller der sker noget... Tænk hvis han prøver...
- Han stikker måske af fra os. - Nej, han kan lide at være hos os.
Den virker ikke. Du må have tabt den.
- Danser han hele natten? - Han holder dig ikke vågen.
- Kan vi gå ad vejen? - Hvilken vej?
Vi fandt en vej. Sagde han ikke det?
- Hvad for en vej? En rigtig vej? - Ja. Skal vi tage den i morgen?
Ja.
Jeg vidste, det ville lykkes os.
Han er der ikke. Han er der ikke... !
Han er der ikke!
- Jeg faldt i søvn. - Han er væk.
- Hvor er han gået hen? - Hjem.
Hvorfor?
Han havde ingen grund til at blive.
Han ville bare føre os til vejen.
Vi må være tæt på en by. Han er vendt tilbage til sin familie.
Varmt og dejligt... ! Han sagde ikke farvel til os.
Jo, dansen er deres måde at tage afsked med mennesker, de synes om.
Godt med et varmt bad og rene hånd- klæder. Spise på rigtige tallerkener-
- og med kniv og gaffel. Og have rigtige lagner...
... og grammofonplader. Børste tænder - og have mit eget tøj!
Vi må se pæne og rene ud, når de finder os. Beholdt du knappen?
- Vi må være tæt på noget. - Jeg ville give ham min lommekniv.
Han er død.
Hvad mener du?
Jeg ville give ham lommekniven, men han ville ikke have den.
Det betyder ikke, at han er død.
Han vil ikke have den.
- Skal jeg se, om vejen stadig er der? - Nej. Den er der naturligvis.
- Spiste du din morgenmad? - Ja.
Du skal altid sidde ned, når du spiser. Ikke gå rundt.
Så var vi parate.
Der er den!
Hvad tænker du på?
Skal vi sætte os ned lidt?
Du skal ikke være sur.
Hvor er radioen? Du glemte den.
Og hvad så? Den virkede jo ikke.
Du lytter til A. B. C. , Radio 2BL. Sydney - 2FB Newcastle.
Klokken er halv ni.
- Se! - Jeg ved det.
- Er far der? - Nej.
- Er han også død? - Det ved jeg ikke.
- Skød han sig? - Det var en ulykke.
- Nej, det var ikke. - Så ved jeg det ikke...
Se!
- Gjorde det ondt? - Ikke så meget.
- Hvorfor gjorde han det? - Han mente vel, det var det bedste.
Jeg sagde jo, at jeg ikke ved det. I orden... ?
- Er du parat? - Ja. Hvad hedder den by?
Det ved jeg ikke.
Godmorgen.
Vent her. - Hallo? Undskyld... !
- Hallo? - Ja?
Vi er faret vild. Vi var ude for en ulykke i ørkenen.
- Mon vi kunne få... - Sæt den der ned!
Sæt den ned! Det her er privat ejendom... !
Jeg er ansat af firmaet. De ejer alt dette og minen!
- Hvad er et firma? - Er du ulydig, opdager du det snart!
- Hvor er minen? - Den er lukket!
- Hvad var der i den? - Ingenting!
- Plejer folk at komme forbi her? - Her kommer af og til nogle turister.
- Hvor ofte kommer de... - Det aner jeg ikke.
I finder det lidt længere henne. Hvor I kan bo!
Rør ingenting!
Vil du se resten af byen? Der kommer nok snart nogen forbi.
- Må vi kigge på minen? - Ja. Har du lyst til det?
- Må jeg lege? - Ja. Men gå ikke for langt væk.
- Vær forsigtig. - Jeg klarer mig.
- Hvad er der der? - Ingenting!
- Hej... ! Se! - På hvad?
- Se. Kigger du? - Ja.
Så vis mig det!
- Hvad skal vi nu? - Jeg ved det... !
Hej, skat.
Nu er det afgjort. Jeg får Grahams job, når han stopper på fredag.
Ian får mit job, og Robbie og Alan overgår til økonomiafdelingen.
Gamle Mills bliver nok arbejdsløs, men det er hans egen skyld...
Hvad er der?
Ingenting.
Det er i al fald gode nyheder, hvad gælder lønnen.
Skat, om to år tager vi på ferie til Guldkysten.
"Ind i mit hjerte ruller en dødelig ild fra det fjerne land. "
"Hvad er disse menneskers blå bakker? Hvilke spirer og gårde er der?"
"Det er den mistede freds land, som jeg ser skinne så klart. "
"De glædens veje, jeg fandt, og ej får betræde igen. "